Слайд 2У залежності від того, яку мету переслідує мовець, здійснюється вибір мовних засобів.
![У залежності від того, яку мету переслідує мовець, здійснюється вибір мовних засобів.](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/986843/slide-1.jpg)
Система мовних засобів, стилістичні норми, сфера поширення, призначення – ознаки, за якими розрізняють мовні стилі. Літературна українська мова має сімфункціональних стилів:
науковий;
офіційно-діловий;
публіцистичний;
художній;
розмовний;
епістолярний;
конфесійний.
Слайд 3Науковий стиль служить засобом оформлення результатів наукових досліджень, гіпотез, доведення теорій, систематизації
![Науковий стиль служить засобом оформлення результатів наукових досліджень, гіпотез, доведення теорій, систематизації](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/986843/slide-2.jpg)
знань. Його характеризують наявність термінів, наукової фразеології, таблиць, схем, графіків. Найбільш поширені жанри наукового стилю - підручник, лекція, стаття, монографія, реферат, анотація, рецензія.
Слайд 5Публіцистичний стиль функціонує у громадсько-політичному житті, культурі. Йому притаманна образна, емоційна лексика, вигуки,
![Публіцистичний стиль функціонує у громадсько-політичному житті, культурі. Йому притаманна образна, емоційна лексика,](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/986843/slide-4.jpg)
повтори, риторичні питання. Часто публіцистичний стиль вживається в усному мовленні. Його характеризує палкий, емоційний тон. Найбільш поширені жанри цього стилю - виступ, памфлет, дискусія, стаття.
Слайд 7Художній стиль – це стиль передусім красного письменства, мистецтва, культури, освіти. Його характеризують
![Художній стиль – це стиль передусім красного письменства, мистецтва, культури, освіти. Його](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/986843/slide-6.jpg)
надзвичайна образність, експресивність, різновиди стилістичних фігур тощо. До жанрів цього стилю належать: повість, роман, оповідання, поема, вірші, драма, комедія, трагедія та ін.
Слайд 9Розмовний стиль поширений у побуті, повсякденному спілкуванні з родиною, знайомими, на виробництві. Послуговується
![Розмовний стиль поширений у побуті, повсякденному спілкуванні з родиною, знайомими, на виробництві.](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/986843/slide-8.jpg)
цей стиль побутовою лексикою, діалектизмами, фразеологізмами, скороченими словами. Бесіда, телефонна розмова – жанри цього стилю.
Слайд 11Офіційно-діловий стиль вживається в офіційно-діловому спілкуванні, яке включає в себе сферу державного, громадського,
![Офіційно-діловий стиль вживається в офіційно-діловому спілкуванні, яке включає в себе сферу державного,](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/986843/slide-10.jpg)
політичного, економічного життя, законодавство, адміністративні та господарчі відносини. Характерними для цього стилю мови є: лаконічність, чіткість, стандартизація мовних засобів, наявність безособових дієслів. До жанрів цього стилю належать усі різновиди ділових паперів та деякі види усного мовлення: розмова з відвідувачами, телефонна розмова тощо.
Слайд 13Епістолярний стиль використовується у приватному листуванні. Основна ознака – наявність певної композиції: початок,
![Епістолярний стиль використовується у приватному листуванні. Основна ознака – наявність певної композиції:](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/986843/slide-12.jpg)
головна частина, кінцівка та іноді постскриптум. Основні мовні засоби – поєднання елементів художнього, публіцистичного та розмовного стилів.
Слайд 15Конфесійний стиль. Сфера використання – релігія та церква. Призначення – обслуговувати релігійні потреби
![Конфесійний стиль. Сфера використання – релігія та церква. Призначення – обслуговувати релігійні](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/986843/slide-14.jpg)
як окремої людини, так і всього суспільства. Конфесійний стиль реалізується в релігійних відправах, проповідях, молитвах й у Біблії та інших церковних книгах, молитовниках, требниках тощо. Основні мовні засоби: церковна термінологія; непрямий порядок слів у реченні; значна кількість метафор, алегорій, порівнянь; наявність архаїзмів.